![](https://www.bookvar.rs/wp-content/uploads/2018/10/B001N3P6SY_EmpireOfTheSun_UXWB1._RI_SX940_.jpg)
Kada je Stiven Spilberg odlučio da snimi svoj prvi ratni film Carstvo sunca koji je bio nominovan za čak šest Oskara širu javnost je upoznao i zainteresovao za radove Dž. G. Balarda na osnovu čijeg romana je i zasnovao film. Balarda, koji je do tada bio poznat mahom samo relativno uskom krugu ljubitelja naučne fantastike, danas smatraju jednim od najznačajnijih engleskih pisaca druge polovine prošlog veka. Njegove romane , pisane stilom koji je po njemu i nazvan „balardski“, definiše distopijska modernost, turobni predeli stvoreni ljudskom rukom i psihološki uticaj tehnoloških, društvenih i ekoloških promena na ljude. Ako do sada i niste čuli za ovog pisca, sigurno ste čuli (ili pogledali) film Sudar Dejvida Kronenberga koji je, kao potku, iskoristio istoimeni Balardov roman.
![](https://www.bookvar.rs/wp-content/uploads/2018/10/balard.jpg)
Dž. G. Balard je, kao dete bogatog biznismena, rođen u Šangaju u kome je proveo prve godine života. Ovaj grad je opčinio malog Blarada koji ga opisuje kao „mešavinu Las Vegasa i starog Rima, pun američkih kola i američkog izobilja“. Drugi svetski rat je proveo u japanskom logoru, a svoje uspomene iz tog perioda opisao je u polu-autobiografskom romanu Carstvo sunca. Nakon rata odlazi u Veliku Britaniju gde prvo pokušava da studira medicini u da postane pilot RAF-a, a završava kao pisac naučne fantastike.
Roman Dobrota žena, koji je nedavno u prevodu Tatjane Milosavljević objavila izdavačka kuća Laguna, predstavlja svojevrsni nastavak Carstva sunca i govori o Džimovim posleratnim godinama. Džim ima petnaest godina i nakon izlaska iz japanskog logora zajedno sa majkom zauvek napušta Kinu i vraća se u Veliku Britaniju. Iz jednog blještavog i dinamičnog društva dolazi u kastinski podeljenu i uvek kišnu zemlju.
U svoju novu domovinu mali Džimi je prošvercovao i traumatično iskustvo koje je doživeo neposredno nakon izlaska iz logora. Naime, nakon što je video bljesak atomske bombe bio je i svedok i sporog ubijanja kineskog zarobljenika od strane japanskih vojnika na staroj železničkoj stanici. Znao je da ne sme da interveniše i pomogne Kinezu jer i sam, veoma lako, može postati žrtva sveže poraženih vojnika.
Svestan da je Treći svetski rat na pomolu Džim napušta studije medicine i pridružuje se obuci za vojne pilote. Plan mu je da, kao pilot bombardera, ponese „jedan komad Sunca“ kojim će da uništi i da, što je još važnije, ponovo zadobije ono svetlo koje je video na železničkoj stanici dok je gledao kako Kinez umire. Ubrzo napušta i ovo zanimanje jer, makar na trenutak, sreću pronalazi u porodičnim vrednostima. Supruga i deca ga odvajaju od ratnih trauma. Ipak, nakon incidenta u kome strada njegova supruga Džim ponovo postaje svestan sveta koji je zatekao da se rađa nakon izlaska iz logora. U toku su šezdesete godine, doba dece sveća, eksperimentisanja sa novim drogama i seksom kao i i bezgraničnog nasilja ograničenih ratova i ubistva Kenedija koji su sve lepo pribeleženi i dokumentovani snimcima koji se neprekidno vrte na malim ekranima. Džimi strahuje da će društvo postati neosetljivo na nasilje upravo zbog svakodnevnog bombardovanja snimcima koji ih prikazuju. Jedino što je konstantno u njegovom životu jesu žene koje mu, na ovaj ili onaj način, uvek pomažu da prebrodi životne krize.
Kao čovek koji je i sam veoma rano u životu video svet u svoj njegovoj surovosti, čovečanstvo ogoljeno od naučenih trikova civilizacije i svedeno na osnovni instinkt za preživljavanjem po svaku cenu, kao i smrt u svoj njenoj veličanstvenoj banalnosti lišenoj bilo kakvog misticizma ili nadnaravnog Balard je uvek na granici da njegovo pisanje sklizne u naučnu fantastiku i apsurd. Čini se da ga samo groteskna nakaznost stvarnosti odvraća od toga da posegne za neverovatnim prilikom dokumentovanja viđenog i proživljenog. Dobrota žena je roman koji je čvrsto utemeljen u stvarnosti i u tome se i zasniva sav horor i osećaj neprijatnosti tokom čitanja. Opisujući svet i društvo onakvim kakvim ga vidi neko ko je lišen bilo kakvih obzira za uglađenim šminkanjem stvarnosti Dž. G. Balard u svom romanu skicira stravu i užas sveta stvorenog na temeljima strahotama rata „koji će okončati sve ratove“. Ili je, beše, u pitanju rat posle tog rata? Ili onaj posle?
Piše: Milan Aranđelović